Najmanje 11 novinara i drugog medijskog osoblja ubijeno je u Iraku, šest na Filipinima, a po dvoje u Bangladešu, Brazilu, Kolumbiji, u Meksiku, Pakistanu, Somaliji i na Haitiju. U još devet zemalja bilo je ćrtava među novinarima – u Avganistanu, Azerbejdžanu, Ekvadoru, Libanu, Libiji, Nepalu, Rusiji, Šri Lanki i na tajlandu.
Među zemljama u kojima je IPI zabeležio ubijene novinare nije navedeno Kosovo. novinar lista Bota sot Bardilj Ajeti umro je krajem prošlog meseca u jednoj italijanskoj bolnici u kojoj se leči od posledica atentata. Na njega je 3. juna kod sela Braselce na istoku Kosova pucano iz vozila u pokretu.
Zanimljivo je da broj stradalih novinara, prema podacima Instituta, iz godine u godinu raste (s izuzetkom tragične 1999. u kojoj je zabeleženo 86 žrtava) – tako ih je 1997. bilo 28, 1998 – 50, 2000 – 56, 2001 – 55, 2002 – 54, 2003 – 54, a prošle godine – 78.
Komentarišući trend, direktor IPJ Johan Fric konstatuje da je mnogo novinara koji su poginuli slučajno se našavši između dve vatre prilikom izveštavanja, ali je, kako navodi, mnogo više onih koji su namerno bili mete.
– Većina napadača nije kažnjena. U većini zemalja, čak nema dovoljno dokaza da vlasti preduzimaju odlučne akcije da se pronađu i privedu pravdi počinioci – rekao je Fric.
kada se radi o Srbiji i Crnoj Gori, poslednjih godina je bilo nekoliko ubistava među novinarima – ubice Milana pantića i Slavka Ćuruvije nisu poznate, slučaj smrti Dade Vujasinović nije razrešen dok je u Podgorici u toku suđenje za ubistvo Duška Jovanovića.
U poslednjem periodu na Kosovu je, osim Ajetija, 2002. ubijen njegov redakcijski kolega Bekim Kastrati, a pre njega život je izgubio Šefki Popova, novinar Rilindje.
N.B.