„Savet RRA ukazuje na potrebu da se televizijski i radijski programi usklade s pravilima elementarne pristojnosti, kao i na to da potreba za što većom gledanošću i privlačenjem pažnje ne može biti opravdanje za emitovanje skarednih i uvredljivih sadržaja niti afirmisanje vrednosti nedopustivih za civilizovano društvo“, kažu u RRA.
Na ovaj potez odlučili su se pošto su proteklih dana primili veći broj poziva građana koji ukazuju na nekulturne sadržaje u programima nekih nacionalnih emitera. Kako kažu, navedene primedbe odnose se na emisije „Farma“ TV Pink, „Luda kuća“ TV Košava, „Keš-taksi“ i „Veče s Ivanom Ivanovićem“ TV Foks i „Ritam sportskog srca“ Radija B92. Na prvi pogled, pada u oči malo čudan izbor emisija. „Ritam sportskog srca“, kao, vređa, a „Trenutak istine“ ili programi Radio Fokusa ne vređaju?
Gledaoci su očigledno reagovali uglavnom na rijaliti programe, koji su popularni i u Srbiji i u celom zapadnom svetu. To je globalni kancer, s lokalnim devijacijama. Dok Paris Hilton na MTV traži „najbolju drugaricu“, folk zvezdi Seki Aleksić potrebna je „desna ruka“. Srpski „farmeri“ su, kažu upućeni, „mala deca“ u poređenju s kolegama iz susedne Hrvatske. Šta reći o čuvenom Džeriju Springeru ili „Ozbornima“? Ko to gledao nije, ne zna granice ljudske gluposti i primitivizma.
Svađe, psovke i uvrede su nezaobilazan deo rijaliti programa i, pokazalo se, što sadrže više nekulture i rejtinzi su im veći. Usklađivanje s pravilima elementarne pristojnosti, koje pominje Savet RRA, značilo bi faktičko ukidanje takvih programa. Koliko je to realno?
Srbija ne može da postane Severna Koreja i rijaliti emisije sigurno ne mogu i ne treba da budu zabranjene, ali neke norme moraju postojati. Ne mogu nacionalni emiteri da se stalno „vade“ na to da gledaoci traže takav program, a da im ništa sem toga ne ponude, da domaće TV stanice praktično uopšte ne emituju obrazovni program i takozvani umetnički, to jest autorski film. Uzgred, jeste Srbija zemlja s niskim obrazovnim nivoom, siromašni smo, ali da li su rijaliti programi naša slika i prilika? Ljudi jesmo, ali „farmeri“ nismo. Bar ne svi.
Redakcijski komentar