Sagovornici Danasa saglasni su da je za ovaj neslavan rekord odgovorna nezaposlenost, ali i nezadovoljstvo sopstvenim životom, pa gledanjem televizije pokušavamo da se identifikujemo sa televizijskim likovima.
Milena Dragićević-Šešić, sociolog kulture, kaže za Danas da je glavni uzrok prekomernog gledanja televizije pre svega nezaposlenost.
– Oni koji rade često su nezadovoljni svojim poslom, pa i onaj deo dana koji su kod kuće provode uz televizor kako ne bi razmišljali o svojim problemima. Televizija nije zabava, već parada virtuelne stvarnosti. U političkim emisijama gledalac se svađa sa političarima, a u rijaliti šou programima gledamo ljude koji su frustrirani i koji nemaju interesovanja i na taj način pružamo sebi utehu – ističe Šešić-Dragićević. Ona dodaje da su najgledaniji programi koji su poznati gledaocima, na kojima se pušta domaća muzika i na kojima nastupaju poznati voditelji.
– Međutim, u Srbiji se nikada ne gasi svetlo, a ni televizor. Piplmetar meri koliko se gleda televizija, ali ne i koliko ljudi gleda televiziju u tom trenutku – ističe Šešić-Dragićević.
Nebojša Jovanović, psiholog, kaže za naš list da je prekomerno gledanje televizije pokazatelj nedostatka inicijative kod građana.
– Čovek ima utisak da je beznačajan i gledanjem televizije traži senzaciju pokušavajući da se identifikuje sa televizijskim ličnostima. Ljudi kroz praćenje života poznatih, zamišljaju šta bi njima moglo da se desi i tako pronalaze utehu – zaključuje Jovanović.
M.D.M.