Одлука Републичке радиодифузне агенције да једну од пет националних фреквенција с дечјим каналом Хепи ТВ равноправно дели и ТВ Кошава изазвала је изненађење чак и међу добрим познаваоцима овдашње медијске сцене. Директор ТВ Кошава Александар Лупшић тврди да је све обављено по прописима и да он ни на који начин није утицао на чланове Савета РРА.
– Ни Цекића, нити било кога из РРА никад пре нисам ни видео, ни срео, нити с њима разговарао телефоном. Да ли је РРА у подели фреквенција добро или лоше одрадила посао мене не занима. Ја сам је добио и то чисто: нисам утицао на њих, или било кога другог, нисам лобирао, нити сам ни преко неке агенције, а могао сам као што је, на пример, једна агенција радила пи-ар за једну страну телевизију. Могао сам и Ђиласа да узмем, али – шта ће ми то.
Име Кошаве многе асоцира на првог власника, што је одлуку РРА учинило још бизарнијом…
– ТВ Кошава је купљена одмах после петооктобарских промена, плаћена је 400.000 марака, плус порез. Све је ишло преко адвоката – нисам учествовао у разговорима, нити сам видео Марију, кћерку Слободана Милошевића, напротив – у његово време био сам прогањан због „Блица”. Утолико више, немају везе с истином неке приче које сада измишљају неки полупијанци и они који су у то време били пекари и правили переце.
ТВ Кошава није у мом власништву. Власници су три дана после куповине захтевали промену имена, направили кћерку фирму под називом Канал-1, управо да не би било трага од Маријине Кошаве. Међутим, то није било могуће: објаснили су нам да ће тек с формирањем РРА, сређивањем стања у етру и расписивањем конкурса за фреквенције и то доћи на ред. Због тога ништа није ни улагано, телевизија је радила с минималним бројем људи и програмом таквим какав је био, укључујући и послепоноћну еротику која нас није коштала ништа, јер смо је ионако снимали за наше друге станице, а нисмо кршили закон…
Одакле вам идеја да се удружите с Хепи ТВ?
– Прво смо пробали да купимо БК телевизију, коју бисмо „прочистили” и заједно тражили фреквенцију. Рекао сам Богољубу Карићу: реци цену и донеси папире који су чисти, да видим шта може да се купи. Одустали смо од тога, јер нисмо могли да купимо 51 одсто власништва, а 48 одсто, колико је нуђено, не значи ништа, то зна свако ко се мало разуме у бизнис. И данас је ситуација таква да се може рећи да 52 одсто власништва БК ТВ нико не поседује – теоретски је то Карићево, али и државно, али и у власништво фирми које су у стечају… Кад је расписан конкурс за фреквенције, моји правници су погледали закон, погледали услове конкурса, и рекли – нема шансе да добијемо националну фреквенцију.
Мене је копкала чињеница да се у закону повољно третира могућност да две телевизије буду на једној фреквенцији, такозвани „тајмшеринг”, подела времена коришћења. Прво смо разговарали с нишком ТВ-5 и понудили поделу; међутим, људи из те куће за то нису добили дозволу од својих власника. Да ли то има везе с причама да у власништву ТВ-5 удео има и део Карићеве фамилије, не знам. Али, пошто су нас одбили, обратио сам се Донки Шпичек и за неколико сати људима из Хепи ТВ објаснио правну и економску погодност која се нуди дељењем фреквенције. Лако смо се договорили: они ће емитовати програм од 6.30 до 18.30, а ми од пола седам увече до пола седам ујутро. Свака телевизија са својим знаком, својим програмом, својим одашиљачима…
По критеријума који су одлучивали добитнике и губитнике, стиче се утисак да сте „танки” по неколико основа – пословни успех, гледаност, искуство…
– Пословни успех је врло јасан – ТВ Кошава се сама издржавала последњих пет година. Гледаност је таква каква је била, другачија и није могла да буде с програмом који је нудила. А што се искуства тиче, сем Александра Тијанића који је показао шта уме с парама на БК ТВ, тешко да би неко други мени могао да изађе на црту…
Обећали сте да ћете у ТВ Кошаву уложити 32,5 милиона евра.
– Све је на папиру, може свако да види где ће који динар да оде. ТВ Кошава постаје породична телевизија, гледаност је нам врло битна, како бисмо могли нешто и да зарадимо. Наша циљна група су сви образовани људи у Србији, желимо да у нашем програму свако нађе оно што га занима. Максимално ћемо се трудити да радимо сопствени програм: имаћемо вести, ток-шоу програме, репортаже, документарце у сопственој продукцији, филмове и серије, ноћни програм који ће се уживо емитовати из разних градова Србије.
Хоће ли ТВ Кошава ангажовати кадрове с телевизија које нису добиле дозволу?
– Код нас је сада запослено 60 људи, планирамо да тај број удвостручимо. Али нећу куповати звучна имена. То сам једном урадио, у „Блицу” и – опекао се. Ми своје људе школујемо, сигурно је да ћемо узимати и људе с других телевизија, али оне добре и квалитетне, не чезнем више за звучним именима.
Међу пет телевизија које су добиле националне фреквенције, где ви видите своје место?
– Гађамо петину колача од 95 милиона евра, колико се зарађује у етру од реклама. Садашње стање тешко да ће моћи такво да остане. Јер, ако имате гледаност, неће само једна агенција да доноси понуде…
Мислите да ће се тржиште реклама довести у ред?
– Ми јесмо небески народ, али цео транзициони пут ипак морамо да прођемо, као и други пре нас. Укључујући и корупцију, монополе, скандале… Да вас подсетим – монопол на тржиште реклама за време ДОС-а такође је био у рукама једног момка. И – шта је с њим сада?! Ништа он више овде не значи…
Кад дође до тога, да ли ћете купити још неку телевизију?
– Боже сачувај! Тада ћу већ одавно бити у пензији…
Невенка Опачић |