U nacrtu Zakona o javnom informisanju i medijima ukazujemo na sporan, i krajnje diskriminatorni član 24., koji se odnosi na značajno umanjenu ulogu Saveta za štampu u kriterijumima za izbor projekata u državnoj šemi konkursnog sufinansiranja. Umesto da zakonodavac prepozna jedino samoregulatorno telo za štampane i onlajn medije kao branu državnog sufinansiranja medijima koji učestalo krše kodeks, njegova uloga se smanjuje i svodi isključivo na medije koji priznaju njegovu nadležnost.
Ovakav potez jasno ukazuje da država suštinski nema nameru da prekine sa finansiranjem pro-vladinih tabloida koji svaki dan čine prekršaje kodeksa i u javno informisanje donose dezinformacije, govor mržnje i nasilja kao i druge brojne sporne prakse. Podsećamo da država, na svim nivoima vlasti, dodeli više od milijardu i po dinara državne pomoći godišnje kroz konkursno sufinansiranje i da je odgovorno trošenje novca od suštinske važnosti.